A nap új hajnalra virrad...
mégis kevesen vagyunk tudatában annak, milyen sokkal is tartozunk azoknak,
akiknek köszönhetően ez megtörténhet.
Akik köztünk járnak,
névtelenül, látszólag átlagosan,
akiket a végzet összehozott, hogy hibákat hozzanak helyre, gyógyítsanak,
hogy megmentsenek minket önmagunktól.
Ha az evolúció képes ezt megtenni még a legkisebb élőlényekkel is,
akkor az emberrel miért nem?
Ha valaki itt...rájönne, ki is vagyok valójában, mi történne?
Mikor maradnak abba?
Nem tudom.
Csillogó kis játékszer,
és teljes mértékben az enyém.
És még mindig odakint vannak, köztünk,
az árnyékban és a fényben.
Szemrebbenés nélkül sétálunk el mellettük az utcán,
soha nem gyanakodván, nem tudván.
Tudják már egyáltalán?
Hogy összeköti őket egy közös cél,
a kirívó valóság, különlegesnek lenni?
Teleportáció, szövet regeneráció...
ezek többé nem egyszerűen elméletek.
Láttam őket a saját szememmel.
És amikor szembetalálkoznak végzetükkel...
A nevem Hiro Nakamura. A jövőből jöttem.
Hogy bújnak el előle?
Lehet, hogy korlátozottnak érzed magad itt,
de ez még mindig sokkal szabadabb, mint a ketrec, amibe ők dugnának.
Meddig maradhatnak még a sötétben,
mielőtt a sors vagy saját hibás természetük
újra fényre hozza őket?
És honnan fogják tudni, mi vár rájuk,
mikor ez végre megtörténik?
Első rész - Four months later "Négy hónappal később"
És nemcsak hogy itt vannak köztünk ezek a különleges egyének,
átkot is hordoznak magukkal.
Egy vírust, ami megszabadítja őket a képességüktől,
és végül halálukhoz vezet.
Az utóbbi néhány hónapban
felfedeztem valamit, ami szerintem egyfajta pestis.
Egy olyan pestis, ami csak ezeket a különleges egyedeket támadja meg.
Egy olyan betegségről beszélünk, ami a kiirtásukkal fenyeget,
és ezáltal
megfosztja fajunkat az evolúciós fejlődés lehetőségétől.
Enélkül a fejlődés nélkül
a modern világ kihívásai -
a globális felmelegedés, a terrorizmus, az erőforrások csökkenése -
szinte leküzdhetetlennek tűnik számunkra.
Magának az emberiségnek a sorsa múlhat ezen.
De megfelelő tőkével és kutatással
megállíthatjuk e kór terjeszkedését.
Mindannyiukat arra buzdítom,
hogy viseljék szívükön ezt az ügyet, terjesszék a hallottakat,
és harcoljanak azok ellen, akik visszatartanák az igazat a világ elől.
Köszönöm mindannyiuknak, hogy eljöttek.
Igencsak ösztönző beszéd, Dr. Suresh.
Zavarhatnám Önt egy aláírás erejéig?
Az apja olyan büszke lenne most Önre,
ahogy a nővére is.
Ki a fene maga, és miért követ?
Ez teljesen szükségtelen. Nem vagyok én senki.
Mi, talán azt hiszi, nem ismertem fel?
- Három előadásomon is részt vett. - Igen.
A Cég küldte, hogy fogjon el?
Erről lenne szó?
Egy évvel ezelőtt elmenekültem volna, de most már nem!
Hát, jobb is, mert ha elfutott volna,
most nem ajánlhatnék fel magának egy munkát.
Ezt az utat már megjártam egyszer.
Nem végződik jól.
Hova fog menni, Dr. Suresh?
Mégcsak el sem hiszi senki, hogy léteznek.
Az apja könyvét a parapszichológiai részlegen találtam,
a hipnózis és a harmadik típusú találkozások között.
Nem veszik magát komolyan.
Mindannyian azt gondolják, megőrült.
De én nem.
Szóval ha tényleg meg szeretné menteni a világot,
a legkevesebb, amit megtehet, hogy engedi magát meghívni egy italra.
Tényleg elmentek?
Egyelőre.
Tovább kell mennünk. Ne!
Már nyolcszáz mérföld óta csak futunk.
Nem bírom tovább.
Nincs választásunk.
Mi van, ha nem sikerül?
Ha elfognak, emberek halhatnak meg.
Ha nem futunk, meg is halnak.
Keddre már Amerikában leszünk.
Ott megtalálhatjuk a válaszokat, amikre szükségünk van.
Egyébként meg megígértem anyának, hogy nem hagylak lelassítani.
SE BUSCAN Buscados Por HOMICIDIO
Az összes faktos tantárgy, amit fel szerettem volna venni, betelt már előző félévben.
Ugyanmár. Ez az első napod itt. Izgatottnak kéne lenned. Én az vagyok.
Neked könnyű ezt mondani.
Nem te gázolsz át a 11. évfolyam
cápáival teli vízen.
Egy barátom sincs itt. Cápaeledel vagyok.
Semmi baj nem lesz.
Ugyanolyannak tűnnek, mint a texasi gyerekek.
Rendben, kivéve őt.
Talán egy kicsit...
kifinomultabbak itt,
de te is tökéletesen be fogsz tudni illeszkedni közéjük.
Ha te mondod.
Csak ne felejtsd el, amit megbeszéltünk.
Tudom. Claire Butlernek hívnak.
Nem fogom elrontani.
Nem csak a névről van szó. Hanem mindenről.
Bízz bennem. A Cég még mindig odakint van
és meg fognak találni, ha a tervünk nem működik hibátlanul.
Mostantól kezdve...
teljesen átlagosnak kell lenned.
Persze. Nem lóghatok ki a sorból semmilyen módon.
Pontosan. Ne jelentkezz az órákon!
És mégcsak ne is gondolj a pompomlánykodásra.
Ó, ugyanmár, apa. Az már a múlt.
Csak olvadj be! Légy átlagos, oké?
Meglesz.
Tudod, talán kezdhetnénk azzal, hogy nem te hozol be a suliba.
Eléggé felhívja rám a figyelmet.
Áucs.
És tudod...
Nem gondolod, hogy mindannyiunknak könnyebb lenne,
ha lenne egy saját kocsim?
Anyád és én meglepetést akartunk okozni neked a következő hónapban esedékes születésnapodon.
De...
Szent ég. A rogue?
- Köszi, apu!! - A tied!
Te vagy a világ legjobb apukája.
Tudom. Tudom.
Claire.
Csak...
állandóan az jut eszembe, hányszor
köszöntem el tőled az iskola első napján.
Nagyon sajnálom, hogy ennyi mindenen kellett keresztülmenned miattam.
Remélem tudod, mennyire szeretlek.
Bocsi!
Ne, már megint!
Felkészülni!
A múlt nem túl biztonságos hely.
Neked sem túl biztonságos ott.
Istenem!
De hisz te Takezo Kensei vagy!
Az én hősöm!
Meg kell, hogy mentselek!
Utoljára mondom el!
Jöjjön ki feltartott kezekkel!
Nézze, tudom, hogy szörnyű lehet,
ha a New York-i rendőrség csakígy feltűnik az ajtóban.
Értem én.
De ez történik, ha valaki túszul ejt valakit.
Csak biztosítanom kell, hogy mindenki biztonságban jöjjön ki onnan, rendben?
Mindketten, kezeket fel!
- Nem, én vagyok a túsz! Őt lője le! - Nem, én vagyok a túsz!
- Őt lője le! - Őt lője le. Én vagyok a túsz.
Én vagyok a túsz! Őt lője le!
Én vagyok a túsz, őt lője le!
- Őt lője le! - Őt lője le!
Őt lője le! Őt lője le!
Haver, ő az. Őt lődd le!
Őt lője le! Lője le! Őt lője le!
Honnan tudtad?
Rendben, fiúk. Szép munka.
Takarítsuk fel a helyet!
Minden fegyvert a fegyverraktárba!
Honnan tudta, melyiket kell lelőnie?
Nem tudom pontosan. Hanghordozás. Szemkontaktus.
A túsz a szemembe nézett.
A másik azt nézte, merre menekülhetne el.
Nos, a legtöbb ember észreveszi a pisztolyt a rosszfiú pólója alatt.
Persze. Igen, az is. Természetesen.
Tudja, akiket lelőnek, ahogy magát is,
csak kérik a kártérítést
és hagyják a fenébe az egészet.
Egész életemben zsaru akartam lenni.
Négy golyó a mellkasba nem változtat ezen a tényen.
Nos, elő akartuk ezt hozni,
jól megizzasztani.
De aztán úgy gondoltam: ugyan minek?
Vegye azt le!
Úgy gondoltam, szívesebben viselne egy igazit.
- Na mi van, elveszi? - Igen.
Igen. Köszönöm.
Hú, nagyon köszönöm.
Kapcsolja be mindenki a Bunsen-égőjét,
de csak óvatosan.
Meg akarsz halni?
Arra gondolsz, amit az előbb csináltam?
Csak megnéztem, milyen meleg.
Egész biztos vagyok benne, hogy forró.
Nem véletlenül hívják lángnak.
Igen. Csak vicceltem.
Mint reggel,
mikor a kocsim elé léptél?
Semmi baj. Legalább érdekes reggelem volt.
West vagyok.
Claire.
Új vagy, igaz?
Igen.
Szóval, mi is vagy?
Ezt most hogy érted?
Közülük való vagy
vagy a többiek közül való?
Nem igazán értem, miről beszélsz.
Hadd magyarázzam el röviden!
Robot vagy vagy idegen?
Mert a világon mindenki besorolható e két csoport valamelyikébe.
A robotok azt csinálják, amit mondanak nekik. A csorda részei.
Az idegenek, másfelől, saját gondolataik szerint cselekednek.
Hát, nem igazán tudom.
Választanom kell?
A legtöbb ember így tesz.
Te mi vagy?
Rendben, mindenki.
A túlélésért való harcban
a legalkalmasabb az,
aki győzedelmeskedik
a riválisok kárán.
Ki mondta ezt?
Gyerünk már, emberek.
"Journey of the beagle."
Evolúció.
Senki?
Charles Darwin. Charles Darwin.
Nem volt túl nehéz.
Úgy néz ki, szerencsés napom van.
Mennyi?
Tízezer lempira...
Elviszlek titeket Sonoráig.
Az 600 mérföldre van az amerikai határtól.
Rendben.
Házaspárhoz van szerencsém?
Ő a húgom.
Még jobb.
Te utazhatsz velem, elöl.
Az álmaiban.
Elöl leszel velem, vagy nem mentek sehova.
Velem marad!
Hátul utazunk.
Késtél.
Nem, szerintem pont jókor értem ide.
Szerintem meg késik az órád.
- Találd ki mi történt! - Mi?
Max Grossman megpróbált megcsókolni ma.
- Micsoda? - Mr. Parkman?
- Igen, én vagyok az. - Beszélhetnénk egy kicsit?
Persze. Magunkra hagynál egy kicsit? Persze.
Minden rendben?
Igen, csak egy kicsit aggódok, ez minden.
Molly mostanában el szokott aludni az órákon.
És amikor megkérdeztem tőle, miért,
azt mondta, rémálmai vannak.
Elég jó képzelőereje van.
És tudom, hogy nem tehetek
semmit ez ellen,
így megpróbálom a lehető legjobb
biztonságérzetet biztosítani neki.
Ha már szóba került, tudom, hogy nem sok közöm van hozzá,
de az Ön helyzete nem a legstabilabb.
Az én helyzetem?
A sérülései. A válása.
Nézze, a válás az én dolgom.
És elég, ha annyit tud, hogy Mollyt szeretik és jó gondját viselik
és nagyon jól van.
Viaskodik, Mr. Parkman.
Miért? Miért? Mert néha rémálmai vannak?
Ezek miatt.
Kb. egy hete kezdte rajzolni ezeket. Minden nap egy kicsit rosszabbá válnak.
Ó, Istenem. És meg kell, hogy kérdezzem, mi ez?
Minden képen ott van.
Elnézést.
Uram, minden tisztelettem...
már majdnem 4 hónap telt el...
és Hironak semmi nyoma.
Talán nem jön vissza.
Majdnem harminc évig...
csalódásként tekinttem a fiamra.
Egy álmodozóként, aki semmiben nem magaslik ki.
Miután belevágott ebbe a kutatásba,
fedeztem fel az erejét, bátorságát és bölcsességét.
Öröksége van...
amit át kell adnom neki.
Nem...várni fogom Hiro visszatértét.
Türelmes ember vagyok.
Ez nem lehet igaz.
Honnan hoztad az újságot?
Az irodájából.
Mi a baj, uram?
Mit jelentsen ez?
24 órán belül...
halott leszek.
Mit keresel itt, anya?
Ideje továbblépned, Nathan, meghalt. Nem tudhatod.
Hagyd békén a cuccát! Kelleni fog neki, amikor visszajön.
Részeg vagy.
Hála Istennek apád már nincs itt, hogy így lásson téged.
Vagy téged, ha már itt tartunk.
Megölted az öcsédet.
Elűzted Heidit. Elűzted a gyerekeidet.
Ha követted volna a tervünket...
ha azt tetted volna, amit tenned kellett,
még most is élne.
És majdnem hallgattam is rád.
Gonosz vagy, anya.
Tűnj el innen!
Sikerült!
Mi történt?
Hogy kerültünk ide?
Én hoztalak ide.
Ki akartak lyuggatni.
50 ryoért nem éri meg meghalni.
Mondd meg Takezo Kenseinek, hogy megtarthatja magának a pénzét.
De ha nem te vagy Takezo Kensei...
Akkor ki az...
Mit tettél?
Elűzted!
Mit tettél?
Miért oszlattad szét őket?
Ha szívennyilaztam volna azt a vezetőt,
meggazdagodhattam volna.
Takezo Kensei?
Mi vagy te?
Valami szerzetes?
Szerzeteshez kicsit furcsán öltözködsz.
És szemüveg van rajtad, mint valami doktoron.
Nem vagyok szerzetes.
Én vagyok az Ön létező legnagyobb rajongója!
Mindent tudok Önről, Takezo Kensei.
Minden történetet ismerem, amiben szerepel.
Elloptam a kardját!
Ön lenne a hős Kensei?
Az itteni nevem Kensei.
De soha senki nem nevezett még hősnek korábban.
Megbocsátana? Elkésett!
Ma van a lányom első napja az iskolában.
Meg kellett győződnöm róla, hogy minden rendben.
És ez engem hol izgat?
Megjött a nyomtatópatron szállítmány tegnap este.
Tudom. Itt voltam.
És mikor is akarnak telepítődni ezek a patronok?
Mert ahogy nézem, senki más nem foglalkozik velük.
- Még délelőtt megcsinálom. - Na ja.
És ha nem figyelném minden mozdulatát?
Tudja, már itt dolgozik néhány hónapja, Butler.
Azt hiszem épp ideje lenne látnom valamiféle tökélyre való törekedést magától.
Mikor én voltam az helyettes ügyintéző,
teljes készenlétben álltunk már azelőtt, hogy az első vásárló átsétált volna azon az ajtón.
Így jutottam ide.
A papírüzletben dúl a konkurencia.
Ezzel kell kelni és feküdni. Akarni kell. Akarja, Butler?
Akarja?
Igen, uram.
Na ja.
Nos, majd meglátjuk.
A céget 30 évvel ezelőtt alapította
egy hasonló gondolkodású egyénekből álló csoport,
átlagos férfiak és nők, akik különleges képességekkel voltak megajándékozva.
Segíteni akarták a fajtájukat.
Megtalálni és megvédeni őket.
Megtaláljuk az embereket, és biztosítjuk, hogy ne váljanak veszélyessé.
Néha ez azt jelenti, hogy meg kell győződnünk róla, tudatában vannak-e, mire is képesek.
Meg kell tanítanunk nekik, hogyan használják a képességeiket az emberi faj javára fordítva.
Ez néha azt jelenti, hogy ki kell iktatnunk őket.
Ki a fene maga, hogy eldöntse, ki élhet és kinek kell meghalnia?
Ha nem tévedek,
maga is megpróbáld golyót ereszteni egy Sylar nevű ember agyvelejébe.
- Ő egy szörnyeteg volt. - Igen.
És hajlandó lett volna megölni őt a nagyobb jó érdekében.
Erkölcsi kötelessége szerint járt el, hogy védelmezze a fajtáját.
Így vagy úgy, teljesen felesleges Sylarról beszélni. Többé nem jelent fenyegetést. Halott.
És most maguknál van Molly.
Maga és Matt Parkman védelmezik őt.
Ezen nem is akarunk változtatni. Segítséget ajánlunk.
Erőforrásokat ajánlunk Önnek, Dr. Suresh.
A pestis. Beszélt a betegségről, ami a testvérével, Shantival is végzett.
- A vírus. - Igen.
Megfelelő tőkét tudunk biztosítani a kutatásaihoz.
El tudja képzelni, mi történne,
ha az a vírus mutálódna és átterjedne az egész lakosságra?
Nézze, az a fajta kutatás, amiről maga beszél, hihetetlenül költséges.
Bízzon bennem. Az nem fog problémát jelenteni.
Mondjuk úgy, hogy megvan a saját kincstárunk.
Szóval, számíthatunk magára?
- Köszönöm. - Nincs mit.
Vacsora!
Nem kéne zöldséget is ennem néha-néha?
Vegetáriánus pizzát rendeltem, okoska.
Ráadásul desszertre a kedvenc fagyid van.
Csak megpróbálsz megvesztegetni, amiért soha nem főzöl.
Hiányzik Mohinder. Ő szokott főzni. Hé, én is tudok főzni.
Csak gondoltam, miért ne rendeljek pizzát, legalább lesz időnk beszélgetni.
Miről szeretnél beszélgetni?
Erről? Ez azt jelenti, hogy átmentél a nyomozói vizsgán?
Csont nélkül. Miért? Tán büszke vagy rám?
Attól függ. Csaltál?
Miért kérdezel ilyet?
Kiolvasni a válaszokat mások fejéből egyszerűen nem fair.
De igen, ez az én adottságom.
Egy baseball játékosra sem mondod, hogy csal, csak mert izmos, nem igaz?
A kettő nem ugyanaz, és ezt te is tudod. Nem.
Szeretnék beszélni veled ezekről a rajzokról, amiket az iskolában rajzoltál.
Tereled a témát.
Ms. Gerber aggódik és én is.
Te nem akarsz a vizsgáidról beszélni, én pedig az álmaimról nem akarok beszélni.
Molly. Segíteni szeretnék neked. Nem akarom, hogy...
Azt mondtam, nem akarok beszélni róla!
Befejezhetem a vacsorát a szobámban?
Persze. Menj csak!
Ez a könyv hihetetlen, Alejandro.
Ez az ember mindennek tudja az okát.
Igen.
Ha tudja a kiváltó okot, biztos van gyógymód is.
Igen, biztosan. Isten nem tette volna ezt velem...
megváltásra való esély nélkül.
Maya, nem a te hibád.
Hinned kell ebben.
Folyamatosan ezt mondogatod...
de a szavait nem teszik ezt könnyebbé, Alejandro.
Főleg, hogy tudom, mi történhet. Semmi nem fog történni.
Nem, amíg veled vagyok. Nem hagyok semmi rosszat megtörténni.
Miért álltunk meg?
Ti...
Gyertek velem!
Csak maradj itt!
Mi a probléma?
A pénzügyi megállapodásunk... tízezer lempirát mondtam volna?
Azt akartam mondani, hogy tízezer...fejenként. Nem.
Emlékszem, hogy kettőnknek együtt volt ennyi.
Bocsáss meg nekem, hibát követtem el.
Úgy értettem...
hogy te hátul utazol... a húgod pedig elöl, velem.
Már mondtam, hogy velem marad.
Ennyi, ez az... egyezség, ha elfogadod, ha nem.
Te rohadt szemét! Nem!
Nem! Nem érti, az ég szerelmére! Hibát követ el! Alejandro!
Alejandro! Alejandro!
Claire!
Szép mozdulat, balerina. Milyen íze van a padlónak?
Jól vagy?
Ne is hallgass rájuk! Megyek, megkeresem a tollaslabdát.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Robot.
Szóval azt mondod, robot vagyok, mi? Amennyire megmondhatója vagyok.
Oké. A labdát, légyszi.
Nem is ismersz.
Tudtad a választ ma, az órán, de nem mondtad meg a tanárnak.
Nem akarod, hogy az emberek tudják, okos vagy.
Jól lebuktam, mi?
Elsőre felismerem a robotokat.
Ugyanmár, Martha. Csak egy magasról ugrott hátraszaltó.
És tudod jól, hogy a lányok elkapnak majd.
Csak hagyjátok békén, oké?
Egy: nem ismerlek.
És kettő: a pompomlány-csapat vezetőjeként teljes mértékben jogomban áll toborozni, ha beleakadok egy tehetségbe.
Szerintem Martha rendelkezik a pompomlánysághoz szükséges tulajdonságokkal.
Na, és te végre tudsz hajtani egy magasról ugrott hátraszaltót?
Na és akkor?
Ha olyan könnyű, miért nem próbálod meg?
Ami azt illeti, ha megcsinálod, békénhagyjuk Marthát.
Oké. Megcsinálom.
Ez jó lesz.
Várunk.
Igazad van. Nem tudom megcsinálni.
Micsoda megdöbbentő hír.
Segítség! Segítség!
Segítség!
Ne bántson! Ne bántson! Ne!
Neee!
Ne!
Látlak téged.
Semmi baj. Semmi baj.
Minden rendben. Csak álmodtad.
- Csak álmodtad. - Istenem, lát...lát engem.
És te láttad őt? Láttad, hogy néz ki?
Oké, mondd meg, hol van, és gondoskodni fogok róla!
Nem. Túl veszélyes.
Ha elmondom, hol van, téged is megöl.
Nem. Nem, nem, nem. Senki nem öl meg senkit.
Ígérem.
Itt vagyok.
Ne menj el, kérlek!
Hogy-hogy még itt vagy?
Még mindig szünetet tart.
Igen, úgy igaz.
Már 5 perccel ezelőtt vissza kellett volna állnia dolgozni.
Egy egész sornyi vásárló van odakint.
Csak megiszom a kávémat.
Ó, nem, vége a pihinek. Kifelé onnan.
Csak még néhány korty, semmi több.
Nézzen rám, amikor magához beszélek!
Maga süket?
Nem, nem vagyok.
Most pedig maga figyeljen ide!
Nem leszek többé a redvás csicskája.
Mostantól kezdve akkor és úgy fogok dolgozni, ahogy kedvem tartja.
Akkor tartok szünetet, amikor akarok, és soha többé nem szól érte egy árva mukkot sem.
- Értette? - Igen.
Megbeszéltük?
Igen, igen.
Nem értem.
Takezo Kensei, a legendás szamurájmester...
akiről apám annyi történetet mesélt nekem
egy gaijin?
Pisálnom kell.
Biztos benne, hogy maga Takezo Kensei?
Jó név, mi? "Kensei" ... azt jelenti "a Kard mestere".
Az emberek kétszer is meggondolják, belémkössenek-e.
Akkor találtam ki, mikor idejöttem Angliából.
Maga angol?
Hohó, micsoda meglepetés.
Tudod, nagyon kevés helyivel tudok egyenesen beszélni.
Jó hogy itt vagy, fiatalember.
Bocsi, bocsi.
Az egyik kereskedelmi hajón jöttem ide, amit a császárotok átengedett.
A hajó tele volt teával, én meg vele tartottam szerencsét próbálni.
Látnod kéne, mennyit fizettek azért, hogy elhárítottam tartottam azokat a banditákat.
Kensei Takezo nem pénzért harcol.
Hanem tisztességért.
Igazán? Hát, ha elkölthető tisztességről van szó...
Nem rossz taktika ám ez.
Keresek egy szívos barmot.
Lóra rakom, kiküldöm a mezőre és megmondom, hogy kiabáljon arról, hogy ő az öreg, félelmetes Kensei.
Aztán beállok egy fatörzs mögé és elkezdem leszedni a fekete őröket egyesével.
Ez aljasság!
Csak okos gondolkodásmód, uraságod.
Most mi van? Egész jó fizetséget kap. Ha túléli.
Nem. Ez nem lehet igaz.
Nem. A jövőből jövök. Sok év távolból.
Az Ön nemes tettei a történelem részévé válnak.
- A jövőből? - Igen.
- Jó vicc. - Nem, az igazat mondom.
Tudom, mi történik Önnel.
Még gyerekként elolvastam a könyvet Takezo Kensei megpróbáltatásairól.
Arról, hogy hogyan ölte meg Sakashita fekete medvéjét,
a kardkészítő lányával való szerelméről,
és legyőzi a szörnyűséges fehérszakállú hadvezért is,
és megmenti Otsu falvát.
- Otsu? - Érzi a füstszagot?
Melyik falu ez?
Ez lenne Otsu.
Uram, elárulja, miről is van szó?
Meg fogok halni.
Az üzenet világos.
Ki írta?
Nem tudom.
Bármelyikük lehetett.
Bármelyikük?
Mindannyian...
nagyon hatalmasak.
Hűséges és megbízható barát vagy.
Azt akarom, hogy elmenj.
Nem biztonságos itt, velem.
Nem tehetem. Nem hagyhatom magára Önt pont most.
Itt maradok és segítek harcolni, mindezt Hiroért teszem.
Hát rendben...
Ha harcolni fogunk, szükségem lesz egy kardra.
Tudsz nekem szerezni egyet?
Megpróbálok a lehető leggyorsabban intézkedni.
Rendben van.
Hadd lássam!
Nem fogadom a halálos fenyegetéseket túl nagy örömmel.
Valaki aljas játékot űz.
Valóban?
Charles Deveaux. Linderman.
A maga férje. Mind...
halottak.
Így kilencen maradtunk.
Szóval maga szerint egyikünk küldte ezt?
Igen. A fájdalomért, amit okozunk.
Az emberekért, akiket megöltünk.
Szenvedésünknek semmi nem vethet véget.
Megváltást kerestem, mikor segítettem Hirónak betölteni a végzetét,
hogy megmentse a világot.
A maga fiának hogy segített?
Angela!
Holnap elmegyek Japánba.
Azt javaslom, maga is szívódjon fel.
- Mi történt itt? - Banditák. Mindent elvittek.
Hát nincs Isten, aki megvédjen minket?
Ó, ne! Megváltoztattam a történelmet. A falvak néha leégnek. Van ilyen.
De nem így!
A jövő lehet, hogy már nem is létezik abban a formában, ahogy én ismerem.
Nincs jövő. Nincsenek autók. Nincs Ando.
Én sem létezem. Szent ég!
Nem kell mindenen idegeskedni, különös kis barátom.
Tessék, igyál egy kis szakét. Feldobja a napod.
Nem, felejtse el a szakét! Magának egy hősnek kéne lennie!
A hősködésből még senkinek a zsákja nem telt meg sóval és sáfránnyal. Időpazarlás.
A történetekben több aranyat kapsz jutalmul, mint amennyi a császárnak van.
És a kardkészítő mester lánya,
egész Japán legszebb nője lett a hercegnőd!
Mindenünket odaadtuk, hogy megvédjen minket.
Most a házaink leégtek.
A banditák túszul ejtették az apámat.
És maga meg itt iszogat?
Nem kell mindenki napját elrontania valaminek.
Megesküdött, hogy harcra hívja őket és nyer.
Úgy igaz, Yaeko. De ez az ember az utamba került!
A kardom! - A kardom!
Ez az apám kardja.
Ő készítette.
Ezt adta magának cserébe a védelemért.
Ő a kardkészítő mester lánya?
És van egy olyan sejtésem, hogy nem akar a hercegnőm lenni.
Várjon!
Kardkészítő mester lánya! Hova megy?
Valakinek ki kell szabadítania az apámat.
Ha Kensei nem teszi meg...
akkor majd én!
Várjon! Ne menjen el!
- Ne? - Ne!
Ki kell szabadítania a kardkészítő mestert
és rá kell vennie a lányt, hogy beleszeressen magába. Aha.
A legendás japán hőssé kell válnia, ahogy a végzetében meg van írva.
Meg kell harcolnia a fekete medvével!
Meg kell küzdenie a 11...
Jelenleg egyetlen egy dolgot kell megtenni: egy kis italla szert tennem.
Gyere!
Ez nem lesz egyszerű.
86 napsütéses nap egyhuzamban. Egyszerűen verhetetlen.
Igazam van, Lyle?
Nem tudom. Azt hiszem.
Szóval, Claire,
Lyle azt mondta, hogy az első napja a suliban eseménytelen volt.
Mi a helyzet veled? Történt valami említésre méltó?
Nem.
Nem, semmi.
Észrevétlen maradtam.
Mintha ott sem lettem volna.
Az jó, kicsim.
És mi a helyzet veled, édesem?
Velem?
Történt valami érdekes ma
a Copy Kingdomban?
Csináltam egy naptárat...nagyszülőknek.
És az egyik kollégám hozott fánkot.
Nagyszerű.
Úgy vélem, hogy egyszerűen fantasztikus, milyen jól alkalmazkodtunk az új életünkhöz itt.
Igazán lenyűgöző.
Benneték kaptak néhány citromot és mit csináltak?
Limonádét? Pontosan.
Így igaz.
Mindannyiunk sorsa jól megy, kivéve Mr. Mugglesét.
Senki sem tudja, hogy két
körzeti bajnokságot is megnyertél, sőt,
öt fajfüggetlen versenyt is.
Szegény kiskutyám.
Úgy értem, hogy képes valaki visszamenni a farmra, miután megtapasztalta a vidám Párizst?
N'est-ce pas? Mais oui. (Nem igaz? De igen.)
Köszönöm.
Biztos a munkából keresnek.
Bocsássatok meg!
Nos?
Végre bekapták a csalit.
Utolértek Kairóban.
Bent vagyok. Jó.
Minden a terv szerint megy.
Csak...
csak maradjon óvatos!
Vigyázzon magára!
És így én és maga együtt tönkretesszük ezt az egész céget.
Ne!
Maya.
Mit tettem...mit tettem?
Nem akartam ezt tenni.
Tudom, hogy nem. Ne aggódj.
Istenem...
Istenem, mit tettem?
Maya...
mennünk kell.
El kell jutnunk az Egyesült Államokba...
New York-ba.
Az a doktor az egyetlen ember, aki segíthet.
Gyere...
Maya, figyelj rám!
Add a kezed, menjünk!
És a többiek?
Elmegyünk valami biztonságos helyre...
és ott majd eltemetjük őket. Nyomás, menjünk!
Miért hívtál fel?
Nem tudom. Nem vagyok benne biztos.
Mindenesetre ne tedd meg még egyszer!
- Mennem kell. - Ne, várj!
Nézd, tudom, miért csinálod ezt.
Értem én. Nekem is hiányzik.
De egyszerűen muszáj beszélgetnem valakivel.
Nem tudom, képes leszek-e továbbra is ezt csinálni.
Mit?
Nem önmagam lenni.
És tudom, hogy nem lehetek az, akit akarnak, hogy legyek,
és úgy érzem, mintha a szétrobbannás határán lennék.
Nézd, tudom, hogy válaszokat keresel. Mindannyian így teszünk.
De hidd el, nem én vagyok az, aki megadja ezeket a válaszokat.
Sajnálom.
Ando.
Mindannyiuk közül rád számítottam volna a legkevésbé.
Uram...megvan!
Hé! Uram!!
Uram!!!
Mit csinálsz? Meg akarod ölni szegény embert?
Bocs.
Húzzátok be valahova, hogy ne ázzon meg,
és győződjetek meg róla, hogy lélegzik, az ég szerelmére.
Igazad van, főnök.
A 9-1-0-9-est keressük.
A számok itt vannak a konténerek oldalán.
Hátulról a harmadik sorban kell, hogy legyen.
Hé, főnök! Oda!
Hé, gondoltam megtartok magamnak egy dobozzal.
Mit kezdenél egy tucat iPoddal?
- A számítógépet is alig tudod használni. - Honnan tudod te azt?
Mi a fene??
Talán elnéztük a számot.
Nem, a szám stimmel. Valami más viszont nem.
Mi az ott?
Mi a fenét keres maga itt?
Hol vannak az iPodok?
Hallotta. Hogy jutott be ide?
Talán ez majd segít az emlékezetének.
Ez meg mi a franc volt?
Ki a fene maga?
Mondom,
ki maga?
Mi a neve?
Nem tudom.
Fordította: Kenny. Időzítette: Kitsim.
janosekweb.com/hosszupuska